![](https://www.sodertaljekonsthall.se/wp-content/uploads/2021/05/Ledfyrar-Gunilla-Wihlborg-scaled.jpg)
GUNILLA WIHLBORG är från Enhörna. Efter avslutad konstnärlig utbildning blev vardagen så händelselös som många hade förutspått för Gunilla Wihlborg. I en presentation av sig själv säger Gunilla följande: ”Vill jag utöva mitt yrke krävs det att jag själv tar initiativ och fattar egna beslut. Efter ett halvt års arbete, mentalt skulpturalt, skapade jag mitt nya ”JAG” i en rituell performence, som annonserades under rubriken ”Födda”.
Gunilla har hämtat mycket av sitt formspråk ur gamla erfarenheter och har mer eller mindre specialiserat sig på tillfälliga nedslag/ besök i monumental skala och ofta i samarbete med naturen. Exempel på sådana kan nämnas som ”Trädgård i förändring”, en vinkning till Andre Le Notre 1990. Här bearbetar hon barockens krav på en kuvad och tuktad natur. Le Notre (1613 -1700) var en av den barocka parkanläggningens stora namn.
Gunilla Wihlborg skapade, genom intäckning av vissa gräsytor, en blekning av klorofyllet i gräset och kunde på så sätt styra naturen som sen återställdes när hela ytan utsattes för ljus igen. På liknande sätt har hon skapat flera tillfälliga nedslag i vår natur som ”Landskapsbroderi” i Järna 1991 och ”Revelatio Coelestis” 1992 på den plats där den heliga Birgitta föddes eller som ”Fotosyntetisk informationskonst” 1993 i Västerås. Men även andra ej förgängliga konstverk har Gunilla Wihlborg utfört som vid Hägernäs trafikplats. Den består av fem tegelskulpturer omgivna av björngräs, tegelkross och pelaraspar. Denna trafikplats utformades tillsammans med landskapsarkitekten LAR Britt Mattsson. Den kan ses som ett syskon till ”Ledfyrar” i Södertälje. År 1996 spändes en röd, grov syntetisk lina genom tallheden vid den så kallade flygrakan åtta mil väster om Umeå. Det var en annorlunda installation av Gunilla Wihlborg ingående i projektet ”Konstvägen – vägen sju älvar”. Nio konstnärer var inbjudna att delta.
”Ledfyrar” kom på plats vid Södertälje Centrum 1995. Det var efter en inbjuden tävling mellan flera konstnärer som Gunilla Wihlborg fick uppföra ”Ledfyrar”. Stockholms Lokaltrafik (SL) tillsammans med Banverket och Södertälje kommun låg bakom tävlingen. Renässans är att återupptäcka något gammalt, ge det nytt liv, låta det blomstra igen. Det är vad Gunilla Wihlborg gjort med det handplockade, utvalda teglet från det gamla nedlagda tegelbruket i Sandviken i Enhörna.
De tre ledfyrarna smälter väl samman med den gamla stationsbyggnaden i rött tegel från 1860, ritad av arkitekt A W Edelsvärd. Ledfyrarna kröns av neonslingor som ger oss symboler om Södertälje. Vikingarnas segelled genom Södertälje symboliseras genom den röda slingan ur en drakes gap, den blå speglar vårt läge vid vatten och de gröna slingorna ur skorstenarna syftar på industristaden Södertälje. Det är således en presentation av Södertälje som här möter resenärerna som kommer med pendeltåget.